Nu har det gått några veckor sen Cop26. Beroende på vem man frågar-
-så var klimatmötet i Glasgow en hit eller en diss.
Nu ska vi prata om hur det påverkar börsen. Du tittar på EFN Marknad.
Roger Josefsson, hållbarhetschef på Danske Bank.
-Säger du hit eller diss? -Usch. Nånstans ändå hit.
Det gick bättre än förväntat även om det gick sämre än nödvändigt.
-Varför säger du usch? -Vi behöver göra så mycket mer.
De hade kunnat göra så mycket mer. Nu har man tagit viktiga steg.
Framför allt när det gäller-
-att skapa grunden för en gemensam internationell koldioxidprismarknad.
Det är den allra viktigaste utkomsten från Cop26.
I förlängningen, hur påverkar det svenska företag?
Jättemycket. Problemet är att folk inte har tagit in hur mycket.
Vi har ett Paris-avtal att förhålla oss till. Det är 1,5 graders uppvärmning.
Då kan man räkna baklänges och se hur mycket koldioxid man kan släppa ut.
Det har många gjort. Då hamnar man i nåt prisintervall. Hur högt ska priset gå?
Just nu ligger det strax norr om 65 euro per ton om man tittar på Europa.
Men tittar man fram till 2030 kan det stiga långt över 100.
En del estimat går upp mot 1 000. Till och med 3 000 dollar per ton.
Då får det enorma effekter, inte bara för ett bolag utan för hela värdekedjor.
Det är det vi har startat grunden för. Därför är det viktigt-
-när man tittar på finansiella marknader att ha koll på koldioxidpriset.
Och just nu hovrar det kring rekordpriser. Eller hur?
Ja, efter Cop26 och den här överenskommelsen-
-steg det över 65 euro per ton. Det har stigit lite till efter det.
Man jag förväntar mig att det fortsätter stiga de närmaste åren.
-Det här kanske man skulle investera i? -Det kan man redan göra.
Jag tänker inte rekommendera nån annan plattform än min egen.
Men det går redan nu att investera i det.
Det man ska ta med sig som investerare-
-är att fundera på vad som händer när koldioxidpriset stiger kommande tio år-
-upp på en bit över 100 dollar per ton.
Rätt många företag i Sverige får det rätt kämpigt då.
Vi har rätt många stora utsläppare.
27 svenska företag står för hälften av utsläppen i Sverige.
Vilket ansvar har då svenska företag?
Svenska bolag har ett ansvar så till måtto att de är en del av ett gemensamt samhälle.
Det här har varit en del av problematiken när det gäller klimatförändringar.
Det har inte kostat nånting nånstans.
Det är därför koldioxidpriset är så viktigt-
-och att alla typer av varor och tjänster prissätts.
När det gör det kan man sätta det i en vanlig investeringskalkyl.
Helt plötsligt ger det utfall på resultaträkningen.
Det är det som behövs för att driva klimatfrågan.
Hur följer länderna det här?
Kina, Indien… En svår fråga.
Svår…? Jag tycker att EU gör väldigt mycket rätt i den här frågan.
Det EU säger är att om ni inte sätter upp ett system som det vi har i Europa-
-lägger vi en klimattull på importen från er-
-av till exempel stål, aluminium, gödsel etc.
Det här kommer antagligen att expandera under de närmaste åren.
EU tvingar många andra länder, däribland Kina, Indien, USA-
-att sätta upp liknande system. Det gör man helt rätt i.
Om vi går tillbaka till de svenska företagen-
-vilka hållbarhetstrender berör svenska bolag?
Svenska företag är generellt sett ganska långt fram i de här frågorna.
Många detaljister som finns utspridda är speciellt duktiga.
Vi har det fossilfria stålet och nån form av batterikluster.
Svenska företag är ganska långt fram. Man ska vara väldigt vaksam på-
-att priserna på att släppa ut generellt kommer att stiga kraftigt.
Men många företag som inte direkt känner sig drabbade-
-kommer att få känna av klimatförändringseffekt-
-via mycket högre insatskostnader etc.
Det måste man ta in i kalkylerna när man prissätter företagen.
-Hur spelar el-priset in? -Det är ju jätteviktigt.
Nu vet jag inte om vi ska diskutera det, men vi kan fundera på-
-vems fel det är. Det är inte klimataktivismens fel.
Tvärtom, det som har drivit fram det här är att man har använt en massa kolkraft-
-i Kontinentaleuropa som är ganska dyr att tillverka.
Vind, sol etc. är billigare än de här energislagen.
Man har inte investerat tillräckligt mycket i de förnybara energislagen.
Det hoppas jag kommer framöver. Att vi i Sverige har så höga priser-
-hänger samman med att vi tillhandahåller grön energi till Kontinentaleuropa.
Det ska vi vara både glada och stolta över.
Det bidrar till lägre utsläpp från kolkraftverk i Kontinentaleuropa.
Du har tidigare varit chefsekonom för Danske Bank.
Du har ett brett spektrum. Jag har ett helt ark med frågor till dig.
Finns det några branscher som är vinnarbranscher framöver?
Om ska ta både ett ekonomiskt och ett klimatperspektiv på frågan-
-kan tycker att de branscher som hjälper till där det svårast att ställa om-
-är det framför allt inom byggnation. Vi har ju sett Cementakrisen.
En fråga som är helt relevant idag är: Vad är det tänkt att vi ska bygga med?
EU gillar inte cement, i alla fall inte så som den ser ut idag.
De är inte heller jätteförtjusta i att bygga i trä.
Här behövs nån form av teknologisk utveckling som heter duga.
Den andra sektorn som är jätteviktig är all form av transport.
Elektrifieringen hänger ju samman med elpriset.
Det är kanske den allra viktigaste frågan.
Finns det några "safe havens"?
Ja, arbetar man inom läkemedelsindustrin eller den typen av företag-
-ser de förhållandevis bra ut ur ett klimatperspektiv.
Men EU driver även på sociala frågor och "governance"-frågor.
De kan slå även på de här företagen. Ingen kan ducka hållbarhetsfrågan på sikt.
Men för vissa är det mer akut, framför allt det som är klimatrelaterat.
Alla utsläppskänsliga sektorer.
Vilket tillväxtland har bäst förutsättningar de kommande tio åren?
De kommande tio åren är det länder som har institutionella förutsättningar på plats.
De har till exempel hög utbildningsnivå hos befolkningen etc.
Här brukar Sydostasien, före detta kommunistiska diktaturer...
...-brukar ligga bra till eller… -Vad pratar vi för...
En av dina kollegor driver ofta på om Vietnam.
Vietnam ser faktiskt rätt så bra ut.
Det har haft ett bra utbildningssystem.
De har mycket att hämta in i förhållande till de andra asiatiska ekonomierna.
Men ska man ha klimatglasögonen på sig får man fundera lite grand.
Många av länderna i Sydostasien kommer att drabbas hårdast-
-av just klimatförändringarna.
Nu är det ett mer långsiktigt perspektiv, men det är en aspekt att ta in på sikt.
Det är svårt att ta till sig den parametern när det ligger så långt fram.
Ja, och igen är det så viktigt att börja använda koldioxidpriser.
Det gör det mer konkret och påtagligt.
En sak som jag hoppas att vi har kommit förbi i diskussionerna-
-är om det är på riktigt eller inte. Är det nånting som Cop26-
-och rapporterna som kom innan, visade med all önskvärd tydlighet-
-så är det människans fel och vi måste göra nånting åt det.
Vi har trots allt nån form av ansvar mot nästa generation.
En annan fråga:
Kommer 2020-talet att kännetecknas av låga räntor och hög inflation-
-och i så fall varför?
Jag har säkert sagt när jag har varit här på EFN-
-att jag nog hinner gå i pension innan räntorna stiger i nån utsträckning.
Jag tror att inflationen går tillbaka om nåt år.
Jag är "camp transitory", som det fortfarande kallas.
Men mycket av det som händer just nu tillsammans med pandemin-
-gör att förutsättningarna för att inflationen ska stiga och kanske sätta sig-
-på inflationsförväntningar och därmed bidra till ökade lönekrav på sikt etc-
-har väl aldrig varit bättre under de senaste 15-20 åren än de är nu.
Jag känner mig mer osäker idag än jag har gjort nån gång tidigare.
Så är leverantörsproblem och covid-
-de största hoten idag och inflationen ett mindre hot?
Allt det här kommer att bidra till ökad inflation.
Diskussionen om motståndskraft… Att ha fler underleverantörer-
-och att ha dem närmare den egna produktionen rent geografiskt-
-bidrar ofta till att kostnaderna stiger. Framför allt i vår del av världen.
Allt det här bidrar till att inflationen stiger.
Covid är ett specifikt problem.
Det har gett upphov till stora störningar i leverantörskedjorna.
Då blir det ingen smidig omställning. Då sker det väldigt ryckigt.
Det är säkert också en faktor till varför inflationen sticker iväg just nu.
Hur bra skulle vi klara räntehöjningar?
Det är lite roligt. För några år sen skrattade jag alltid åt dem-
-som sa att om räntorna stiger från 1 till 2 % har vi en hundraprocentig ökning.
Idag kan man konstatera att många hushåll och företag är så högt belånade-
-att även små ränteförändringar ger stora effekter. De ser rätt känsliga ut.
Innan jag kom hit såg jag att "high yield"- marknaden har haft det tufft.
Det är just på förväntningarna om att räntorna kan börja stiga lite.
Du har varit ut och träffat företag väldigt mycket innan de här tiderna slog till.
I de kontakter som du har med företag och kunder-
-vad möter du för oro?
Just nu är man orolig för det mesta.
Det är väldigt branschspecifikt.
Som ni säkert har konstaterat även på EFN, så alla som är i varubranschen-
-har gått väldigt bra, och fortsätter gå väldigt bra.
Tjänstenäringarna är fortfarande ganska känsliga.
Framför allt med nya virusvarianter som diskuteras nästan på daglig basis.
Så hela tjänstesektorn är det fortfarande ett stort frågetecken kring.
Det som är intressant är att man börjar väga in saker-
-som på sikt kan förändra de ekonomiska strukturerna-
-och ge upphov till högre inflation på sikt.
Man lägger om sina leverantörskedjor. Man har inte bara en leverantör i Kina.
Man lägger kanske en fjärdedel av sina leverantörer i Kina-
-och en fjärdedel i Sydeuropa etc.
Att dra det närmare innebär oftast ett högre kostnadsläge och högre inflation.
Du brukar ju vara lite pessimistisk.
Okej… Tack.
Summan av kardemumman. Är du positiv eller negativ inför framtiden?
Jag är otroligt positiv.
Är det nånting vi ekonomer är dåliga på så är det att förutspå framtiden.
Framför allt förutspå innovationer.
När vi tittar på klimatmodeller förespår de ofta inkrementella ökningar-
-i innovationstakt och produktivitetsökningar.
Det som ofta sker när det är stora problem är att man får step-förändringar.
De är vi sjukt dåliga på att förutse.
Det har redan hänt i energigenereringen i form av sol- och vindkraft.
Nu hoppas jag att det händer inom batteritillverkning också.
Vi får hoppas att det är ett svenskt företag som står längst fram.
Vi hinner inte med så många tittarfrågor.
Men utsikterna för dollarn under 2020-talet…?
Det är de stora frågorna, verkligen.
Jag antar att frågan handlar om huruvida dollarn fortsatt kommer att ha-
-den speciella statusen som den har haft.
Tittar man på vad som har hänt under de senaste månaderna-
-har en del av de så kallade "safe haven"-flödena-
-inte bara varit till dollar utan också till exempelvis japanska yen.
Jag vet inte varför den är säkrare, men det sker en viss diversifiering.
Jag väntar fortfarande på att man ska börja titta ännu mer på fundamenta-
-och konstatera att även små länder, Sverige, Norge och Danmark-
-har fantastiskt fina statsfinanser och ser långsiktigt hållbara ut.
Statsfinanserna är inte känsliga för räntehöjningar.
-Så vi är lite bubblare där? -Vi är för små valutor.
Om man ska tro att nånting slår till på riktigt-
-så ska man hålla ögonen på de nordiska ekonomierna.
Det är alltid trevligt att prata med dig. Stort tack för att du kom hit.
Jag vill tacka tittarna för väldigt breda och härliga frågor.
Och stort tack för att ni har tittat. Hej så länge.